Vi kom iväg i tid (typ), lämnade hundarna på olika håll och parkerade i god tid i P-huset vid Viking line-terminalen. Vi checkade in, försökte kontrollera grabbarnas ökande förväntningar på båtresan, gick på toa, såg på när kryssningsresenärerna gick ombord, väntade en kvart och sen – äntligen – var det dags att gå ombord. Väl ombord gick vi raka vägen till hytten (ja, via den kilometerlånga hisskön då förstås). Inne på hytten blev grabbarna plötsligt väldigt kissnödiga igen och en av de stora nöjesattraktionerna var att spola på den vacuum-aktiga toaletten. Lika roligt hundrade spolningen som den första. De enkla nöjena…
En tur på dansgolvet har väl blivit något av en tradition, spana in Marcus disco-moves:
Sen laddade vi energi på buffén:
Dagen efter, när vi checkade in på hotellet, klev vi in på ett riktigt trevligt hotellrum. Tre toaletter, två duschar, badkar och bastu, en king-size säng och en bäddsoffa. Badkaret var väl grabbarnas favorit, även utan badbomb. Ja, Joanna gillar ju också att bada.
En angry-bird drink i bastun för grabbarnas del (Joanna fick vällingsdrink i sängen).
Vi besökte Sea-Life på Borgbacken en dag och spanade in hajar, sjöstjärnor, bläckfiskar och andra fiskar och klappade en sjöborre. Hammarhajen gjorde nog det största intrycket.
En som tittade på akvarierna med stora klotrunda ögon var Joanna:
En annan dag besökte vi Högholmen och kollade på djuren. Lejon, lodjur, vildkatter, björnar, myskoxar, kameler, vildhästar, åsnor, ugglor, jättehavsörnar och allt vad vi såg var väl populärt…
…men när vi dagen efter frågade om de kom ihåg vad vi gjorde dagen innan så var svaret: ”Lekte i lekpark!” Det fanns ju såklart lekparker i djurparken och de var alltså det de kom bäst ihåg.
Och såhär såg det ut på bussen på väg tillbaka in till mer centrala Helsingfors.
-Det är ingen riktig staty, det finns inga magiska statyer, påstod Mattias lite osäkert och ville att jag bekräftar hans misstanke. Det gjorde jag nu inte, och det var rätt kul att se när han funderade på om det var en riktig staty eller inte. Den stod ju blickstilla tills de la ner en peng i lådan. Då började den röra på sig och ville skaka hand med grabbarna. Mattias tog mod till sig till slut och skakade hand med den magiska statyn, eller om det nu var en riktig gubbe som sprayat sig med guldfärg. Vi vet inte riktigt.
Arga fåglar
Claes ringer och berättar att de är i Visby och shoppar.
-Jag tänkte köpa tröjor där det står Gotland på till grabbarna, säger han.
-Ja, vad bra, det gillar de nog att visa upp på dagis.
Sen får jag detta foto:
Inte så himla Gotlands-specifikt, va? (Kära make, du vet väl att de redan har Angry-bird tröjor? Eller det kanske är med Angry-Bird-tröjor som med bilar, man kan aldrig ha för många eller för nya…?)
Hälsning från Gotland
Grabbarna, hundarna och Claes är och våldgästar småfalkarnas farmor på Gotland och hundarna har tagit årets första dopp! Och klarblå himmel har de också, tydligen, förutom den fantastiska sandstranden. Det enda klarblåa här i Tungelsta är Joannas ögon. Inte för att det är det sämsta, men jag hoppas himlen är lika blå när vi åker österut allihop på söndag. Himlen där i Helsinki alltså.
(Foto: M. Moberg-Falk a.k.a farmor)
Barnen i båten
Det var premiär för sittdelen i vagnen häromdagen för Joannas del. Hon hade börjat snurra runt och krypa runt i liggdelen så det var verkligen dags. Sele inhandlades och premiären gick jättebra, hon tittade nyfiket på allt och vägrade lägga sig. Liggdelen blev en fantastiskt rolig leksak, en uppvärmning till kommande tur med Finlandsfärjan (och såklart det mer oplanerade Gotlandsbesöket).
Sannsaga
Det var en gång en vacker liten prinsessa. Något av det bästa prinsessan visste var att ligga på rygg och dra av sig strumporna. Hon kunde ligga i timmar och leka med sina strumpor, smaka på sina strumpor och vifta med de kalla, bara fötterna. En dag hade den onda mamman, som kände till de tre strumpätande gyllene fyrbentingarnas fäbless för att stjäla strumpor av prinsessan, tröttnat på strumpleken. Den onda mamman satte på prinsessan strumpbyxor och hoppades att prinsessan kunde komma på en annan lek. Prinsessan drog och drog och drog i sina strumpor men fick inte loss dom. Prinsessan hade sedan strumpbyxor nerdragna så långt hon orkade dra dom, den onda mamman var nöjd med att lura de tre strumpätande gyllene fyrbentingarna på strumpor och de gyllene fyrbentingarna hittade leksaker att tugga på istället. Snipp, snapp, snut så var sagan slut.
Snart mobil baby!
Joanna kämpar sig upp på knän:
Kolla, kolla, det är på gång! Snart kryper hon. Kanske lagom tills jag börjar jobba och Claes tar över? Tja, han behöver ju röra på sig, han med, så att springa efter en krypande Joanna kanske är en lämplig mjukstart.
På spaning efter våren
Shoppingglädje
Det börjar tina så smått och mängden vattenpölar och storleken på dom växer, så efter dagishämtning var vi tvungna att åka och shoppa galonkläder till Mattias. Mattias var överlycklig, han gillar att shoppa grejer och kläder och allt möjligt. Jag har aldrig förstått förtjusningen i att shoppa, men det är underbart att se glada miner hos barnen. Mattias med sina galonkläder i påsen och Marcus med en cykelhjälm i handen och Joanna allmänt glad i vagnen:
Vi råkade snubbla på en billig 12″ cykel och impulsshoppade den till Marcus. ”Då blir det rättvist”, instämde Mattias, ”Marcus får cykel och jag får galonkläder”. Intressant rättvisekänsla, jag gissar att han i hemlighet var lite nöjd med att han fick 3 saker (byxor, jacka, vantar) medan Marcus bara fick två.
Så i morse var Mattias brandman, helt röd och Marcus var polisman, helt blå. Mattias var tvungen att låna min mössa för att få vara alldeles, alldeles röd. Få se nu då om dom är lite torrare idag när vi hämtar dom, än vad dom var igår. Och det lär vara bråttom hem till cyklarna, så kanske går hämtningen undan.
Dagens projekt
Vi satte oss i bilen, jag och barnen, och åkte till Nynäshamn för att grabbarna skulle få sina sommarfrisyrer. Frisören jag hade tänkt att vi skulle besöka hade tagit bort drop-in tiderna, så vi åkte lika lång väg tillbaka och lite till, till Port 73 istället. Där fick de sina önskade kortklippta frisyrer, och vax och blå färg på det. Och sen kollade vi lite i affärer och jag lovar er – grabbarna kollade i precis varenda en spegel som vi gick förbi och beundrade sig själva. De var nöjda med andra ord.